![03 06 24 Mano ukio prenumerata 2024](/media/public/1d/e9/1de9f85c-6c94-4b39-80f1-b9331e0d2767/a1_prenumeruok_24_06.jpg)
![23 04 15 Gauti naujienas mobili žurnalas](/media/public/16/c6/16c66d80-20dd-4560-910d-50aeb092f915/naujienlaiskis_mob_456x177.jpg)
- Evelina STONČIŪTĖ, Eglė RAPALIUTĖ LSMU Veterinarijos akademija Dr. Marius MASIULIS VMVT
- Mano ūkis
Nuo 2012 m. Lietuva oficialiai pripažinta enzootinės galvijų leukozės neapimta šalimi, tačiau šios ligos atvejai vis dar kartojasi. Praėjusiais metais mokslinėje ir populiariojoje spaudoje keletą kartų buvo analizuojami Lietuvoje pastebėti šios, kadaise beveik likviduotos ligos atvejai. Iki šiol vis dar nėra pakankamai tyrimų ir informacijos, kas galėtų lemti enzootinės galvijų leukozės plitimą mūsų šalyje.
Enzootinė galvijų leukozė (EGL) itin reikšminga liga ne tik gyvūnų gerovės ir sveikatingumo atžvilgiu, bet ir ekonomiškai. Užkrėsti ūkiai ir valstybės patiria nuostolių dėl prekybos apribojimų, galvijų brokavimo, jų skerdimo ir laboratorinių tyrimų išlaidų.
Labai svarbu iki smulkmenų analizuoti kiekvieną EGL atvejį, norint išsiaiškinti ligos atsiradimo priežastis Lietuvos ūkiuose. Išsami įvykusių EGL atvejų analizė naudinga ir kuriant naujas, efektyvias strategijas, siekiant sumažinti šios ligos paplitimą Lietuvoje ir patobulinti nacionalinę ligos stebėsenos ir kontrolės programą.
EGL atvejų duomenų analizė
Lietuvoje, vykdant nuolatinę EGL stebėseną, 2017–2019 m. iš viso registruoti 69 EGL protrūkiai: 2017 m. – 21, 2018 m. – 27, 2019 m. – 21 atvejis.
Per šį laikotarpį protrūkių pasitaikė įvairaus dydžio bandose, kuriose laikyta nuo 1 iki 2 156 galvijų (vidutiniškai 68). Dažniausiai nustatyti pavieniai teigiami EGL atvejai bandoje (vidutiniškai du), tačiau penkiose bandose, kur fiksuoti protrūkiai, sergančių galvijų skaičius svyravo nuo 11 iki 27 (vidutiniškai 18).
Pirminei išsamesnei situacijos apžvalgai atsitiktinai pasirinkti visi 2019 m. registruoti EGL protrūkiai ir vertinti prieinami protrūkių tyrimų duomenys iš Valstybinės maisto ir veterinarijos tarnybos (VMVT) duomenų bazių. Visos bandos, kuriose buvo nustatytas ligos protrūkis, dalyvauja sveikatingumo programose ir yra tiriamos nuosekliai. Analizuotu laikotarpiu iš viso registruotas 21 atvejis. Protrūkio bandų dydis labai skirtingas – nuo 1 iki 343 galvijų (vidutiniškai 32), visose bandose serologiškai teigiamai dėl EGL reagavo po 1–2 galvijus.
Iš viso per protrūkių tyrimus mėginiai paimti iš 180 galvijų, kurie atitinkamai turėjo EGL teigiamą arba neigiamą serologinio tyrimo rezultatą. Dėl EGL tirti protrūkių bandų gyvuliai suskirstyti į dvi grupes, siekiant įvertinti tose pačiose bandose užsikrėtusių ir neužsikrėtusių galvijų skirtumus.
Teritorinis EGL atvejų pasiskirstymas. Tiriamuoju 2017–2019 m. laikotarpiu visais 69 EGL atvejais pastebėtas regioninis užkrėstų bandų pasiskirstymas pietvakarių Lietuvoje: Marijampolės apskrityje vyko 40 protrūkių iš 69, o Tauragės – 9 iš 69. Likę 20 šio periodo protrūkių buvo pasiskirstę visoje Lietuvos teritorijoje. Ši teritorija yra šalia sienos su Kaliningrado sritimi, kur EGL ligos paplitimas yra nežinomas. Remiantis turimais duomenimis, Lenkijoje taip pat yra akivaizdus EGL protrūkių pasiskirstymas teritorijoje, kuri ribojasi su Kaliningrado sritimi. Nepaisant to, nėra reikšmingų įrodymų, jog šie teritoriniai atvejų sutapimai Lietuvoje ir Lenkijoje pagal sieną su Rusija yra susiję.
2019 m. EGL atvejų rizikos analizė. Visų trijų pagal prieinamus duomenis vertintų veiksnių patikimumas logistinės regresijos modelyje buvo didesnis negu 0,05. Gauti rezultatai parodė, jog rizika, kad galvijas turės teigiamą EGL rezultatą, šiek tiek didėja su amžiumi (ŠS = 1,01, 97,5 % PI: 1,01–1,03) ir ilgėjant trukmei tarp EGL tyrimų (ŠS = 1,05, 97,5 % PI: 1,01–1,10). Didžiausia rizika susijusi su judėjimu. Tikimybė, kad judėję gyvuliai turės teigiamą serologinio tyrimo rezultatą yra net keturis kartus didesnė už nejudėjusių gyvulių (ŠS = 4,67, 97,5 % PI: 1,61–14,23).
Priežastims nustatyti reikia išsamesnių tyrimų
Protrūkiai kai kuriuose Lietuvos rajonuose vyko tose pačiose vietovėse (kaimuose, net tose pačiose gatvėse), todėl negalima atmesti veterinarijos gydytojų, galvijų laikytojų, ūkio darbuotojų, jei buvo nesilaikoma biologinės saugos reikalavimų, ir kraujasiurbių vabzdžių įtakos, platinant ligą.
Daugianarės logistinės regresijos modelis parodė, jog tikimybė, kad galvijo diagnozė bus serologiškai teigiama dėl EGL, didėja su amžiumi, ilgėjant laikui tarp EGL tyrimų, gyvūnui judant tarp bandų. Šiuo metu reikalinga išsamesnė protrūkių, vykstančių Lietuvos pietvakarinėje dalyje, analizė. Svarbu išsiaiškinti tikslias priežastis ir užkirsti kelią ligai plisti.
Norint išvengti EGL protrūkių, svarbu užtikrinti saugų gyvulių judėjimą, ypač kai planuojama gyvulius transportuoti teritorijose ir iš jų, kur pastebėta absoliuti dauguma visų EGL atvejų. Ūkiuose būtina laikytis biologinio saugumo reikalavimų, kad būtų išvengta gyvulių užsikrėtimo per įvairius krauju suterštus įrankius, apyvokos daiktus ar per veterinarines procedūras. Sėkmingą EGL valdymą lemia ne tik VMVT atliekama kontrolė – itin svarbu, kad į kasmet užfiksuotus ligos atvejus dėmesį atkreiptų veterinarijos gydytojai, ūkininkai ir kiti susiję ūkių darbuotojai.
***
Enzootinė galvijų leukozė (EGL) – galvijų liga, kurią sukelia galvijų leukemijos virusas (GLV). Patvirtinta, kad natūraliai šia liga užsikrečia tik trijų rūšių gyvūnai: naminiai galvijai (Bos Taurus), indiškieji galvijai (Bos indicus) ir vandeniniai buivolai (Bubalus bubalis). Liga natūraliai nėra nustatoma kitiems gyvūnams ir nekelia pavojaus žmonių sveikatai. Apie 60 proc. EGL užsikrėtusių gyvūnų išlieka be jokių klinikinių ligos simptomų ir teigiami atvejai paprastai aptinkami aktyviai stebint, atliekant serologinius tyrimus (Kabeya et al., 2001). GLV plinta su užkrėstu krauju ir vakcinos nuo šios ligos nėra. Virusui būdingi du jo perdavimo būdai: horizontalusis (t. y. tiesioginis kontaktas, jatrogeniniai – gydymo ar kitų veterinarinių manipuliacijų sukelti – veiksniai, vabzdžiai) ir vertikalusis (užsikrėtimas per placentą).
Šaltiniai: Pasaulio gyvūnų sveikatos organizacija (OIE, 2018); Europos maisto saugos tarnybos (EFSA) Gyvūnų sveikatos ir gerovės grupė (EFSA AHAW Panel, 2015).